ПРОБЛЕМИ ЗАКОНОТВОРЧОЇ ДІЯЛЬНОСТІ В УКРАЇНІ І МОНІТОРНА ДЕМОКРАТІЯ - Костюк, Т. О. (Наукові праці Міжрегіональної Академії управління персоналом. Юридичні науки, 2015)
Парламентаризм як форма народного представництва є закономірним наслідком розвитку соціуму і визнається найважливішим елементом су- часної демократії. Інститут політичного представництва (парламент) виявляє сутність демократії, оскільки формується, як правило, демокра- тичним шляхом, є формою політичного спілкування і вибудовує свою ро- боту на основі пошуку компромісу та згоди. Криза сучасних політичних партій серйозно позначилась на парламентаризмі і демократії загалом, ставлячи під сумнів дієвість і актуальність постулатів ліберальної де- мократії для сучасного соціуму, адже кожна нова історична форма демо- кратії перероджується в досконалішу, адаптуючись під вимоги часу. Аль- тернативною є концепція моніторної демократії, ключова пресупозиція розуміння якої полягає в тому, що пропагує відхід від однобічного розумін- ня демократії, що ґрунтується на засадах чесних виборів, і пропагує три- мати міць влади у вузді, підпорядкувати уряди, корпорації та інші інсти- туції тривалому громадському нагляду і контролю через моніторингові інституції, підвищувати якість політичної репрезентації.