ПОЛІТИЧНІ ІДЕНТИЧНОСТІ ВЕТЕРАНСЬКИХ ОРГАНІЗАЦІЙ В СУЧАСНІЙ УКРАЇНІ: ТЕОРЕТИЧНІ ТА ПРАКТИЧНІ АСПЕКТИ - КОВТУН, Михайло; ГОРІНОВ, Павло (Наукові праці Міжрегіональної Академії управління персоналом. Політичні науки та публічне управління, 2024)
Стаття присвячена аналізу концепту політик ідентичності в умовах сучасного розвитку українського суспільства. Особлива увага приділена формуванню нової ідентичності ветеранських організацій, що виникла як відповідь на сучасні безпекові виклики, зокрема в контексті війни та захисту національних інтересів України. Виокремлено специфічні риси цієї ідентичності, які відображають унікальну роль ветеранів у забезпеченні обороноздатності держави. Дослідження також включає концептуалізацію цієї ідентичності як важливого елемента політичної самоідентифікації значної частини українського суспільства, що сформувалася під впливом війни та суспільних трансформацій та поступово перетворилася на стійку базисну політику ідентичності, яка характеризується високою автономністю та сформованими принципами. Метою дослідження є аналіз процесу формування політики ідентичності ветеранських організацій та оцінка їхнього впливу на безпекові процеси в Україні. Дослідження зосереджене на вивченні трансформацій політичної ідентичності, що відбуваються під впливом війни, а також на особливостях самоідентифікації ветеранських організацій, які, будучи новими суб’єктами політичної системи, відіграють важливу роль у захисті національних інтересів та зміцненні безпеки держави. У статті ставляться завдання визначити ключові аспекти політик ідентичності в сучасній Україні, зокрема дослідити їх вплив на різні соціальні групи, які в умовах війни формують власні політики самоідентифікації. Особливу увагу приділено аналізу ветеранської ідентичності як відповіді на нові виклики у сфері національної безпеки, враховуючи значення колективної ідентичності для згуртування ветеранів навколо спільних цінностей і цілей. Важливим аспектом є дослідження процесів самоідентифікації ветеранських організацій, що формуються на основі особистого і колективного досвіду участі у захисті країни. Ветеранські організації розглядаються як колективний феномен, що має вплив на формування нових соціально-політичних реалій в умовах війни. Крім того, дослідження охоплює аналіз ролі ветеранських організацій у процесі суспільного визнання, їхнього внеску у формування національної безпеки та особливо їхньої ключової ролі у відновленні держави після війни. Методологічна основа дослідження включає застосування загальнонаукових і спеціальних методів, серед яких системний підхід, структурно-функціональний аналіз та порівняльно-історичний метод. Системний підхід дозволяє вивчити політичну ідентичність ветеранських організацій як складний феномен, що формується під впливом численних факторів і взаємодії різних суспільних інститутів. Порівняльний аналіз забезпечує можливість співставлення процесів формування ідентичностей у різних контекстах та історичних періодах, а також оцінку відмінностей у розвитку ветеранських організацій як суб’єктів політики ідентичності. Історичний підхід дозволяє розглянути витоки і трансформації ветеранської ідентичності в умовах глобальних безпекових викликів та з урахуванням динаміки соціально-політичних змін. Досліджено процес становлення ветеранських організацій як самостійних суб’єктів політики ідентичності, що мають вплив на безпекові та суспільні процеси в Україні. Доведено, що нова ветеранська ідентичність є важливим чинником зміцнення політичної стабільності та національної безпеки України. Висновки дослідження свідчать про те, що формування політики ідентичності ветеранських організацій є важливим процесом самоідентифікації та колективної організації українського суспільства в умовах війни. Ветеранські організації мають значний вплив на безпеку держави та повоєнне відновлення, що свідчить про їх інституційну зрілість і суспільне визнання. Особливу увагу приділено створенню сприятливих організаційно-правових умов для реалізації прав ветеранів та їхніх сімей як основних носіїв цієї нової політичної ідентичності.