ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНО-КВАЛІФІКАЦІЙНИХ ВИМОГ ДО КАДРІВ СИСТЕМИ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ: ТЕОРЕТИЧНИЙ АНАЛІЗ - Слоньовський , Михайло (Публічне урядування, 2018)
Проаналізовано основні підходи до поняття “професійно-ква- ліфікаційні вимоги до публічного службовця”. Запропоновано систематиза- цію зазначених вимог, зокрема виділено такі блоки: вимоги до особистості; комунікаційних якостей; професійних якостей; соціальних якостей; етич- них якостей. Аналіз літератури з проблематики дав підстави визначити, що професійно-кваліфікаційні вимоги публічного службовця — це сукупність якостей, знань, вмінь, навичок, які безпосередньо стосуються процесу вико- нання посади публічної служби (здійснюються під час виконання своїх по- садових обов’язків) і впливають на ефективність та результативність діяль- ності. Проаналізовано нормативно-правові документи з питань формування професійно-кваліфікаційних вимог до публічних службовців. Акцентовано увагу, що типові вимоги висуваються лише до державних службовців кате- горій “А”, “Б”, “В” і відсутні до посадових осіб місцевого самоврядування. Обґрунтовано думку про те, що головними якостями для категорії “В”, тобто виконавців, є розуміння місії державного органу, де він працює, вміння якіс- но виконувати завдання, які ставить перед ним безпосередній керівник, ро- зуміти важливість цієї діяльності, спрямованість на результат, вміння працювати з людьми, розуміння потреб населення у послугах, вміння знайти контакт з населенням тощо. Визначено, що одним з базових факторів розвитку персоналу систе- ми публічного управління є визначення та чітка регламентація професій- но-кваліфікаційних вимог фахівців. Саме такі вимоги окреслюють механіз- ми розвитку кадрів, фокусують увагу на формуванні професійно значущих якостях публічного службовця, дають можливість побачити “шлях” форму- вання якісного складу кадрів публічного управління. Зазначено, що існують такі підходи до виокремлення вимог до кадрів публічного управління: по-перше, компетентнісний підхід — коли визнача- ється набір компетеностей службовця на певній посаді; по-друге, набір яко- стей службовця (перелічуються якості службовця, притаманних фахівцю); по-третє, перелік повноважень фахівця в системі публічного управління.