НЕУРЯДОВІ ОРГАНІЗАЦІЇ БІЛОРУСІ ЯК ІНДИКАТОР ВЗАЄМИН ВЛАДИ Й ГРОМАДЯНСЬКОГО СУСПІЛЬСТВА - КОНДРАТЕНКО, Олег (Наукові праці Міжрегіональної Академії управління персоналом. Політичні науки та публічне управління, 2024)
Стаття присвячена сутності та стану розвитку громадянського суспільства у Білорусі контексту діяльності неурядових (НУО) та некомерційних (НКО) організацій, а також їх протидії правлячому режиму. Підтверджено, що такі відносини та прагнення відстоювання громадських прав і свобод формуються під тиском репресивної політики уряду. Задля демонстрації/імітації лояльності до громадянського суспільства білоруський режим санкціонував створення підконтрольних проурядових організацій ‒ GONGO. Саме на них покладається місія ретрансляції офіційної пропаганди держави, покликаної забезпечити стійкість не громадянського суспільства, а владного режиму. Доведено, що задля зміцнення суспільного впливу білоруським НУО також бракує досвіду створення позитивного іміджу, що тим самим знижує можливості їхньої суспільно-політичної спроможності. Встановлено, що законодавча база Білорусі не забезпечує належного захисту прав громадянського суспільства, а навпаки стала додатковим репресивним інструментом проти громадських активістів та правозахисників. З’ясовано, що білоруський режим всіляко перешкоджає отриманню НУО та НКО західної фінансової підтримки, визначаючи їх у якості іноземних агентів. Більше того, державою накладено вето на функціонування незареєстрованих НУО та громадських ініціатив, а також на участь у роботі ліквідованих громадських об’єднань за що провадиться кримінальне переслідування. Саме тому кількість нових НУО в Білорусі упродовж чотирьох останніх років різко скоротилася, а переслідування громадського активу супроводжувалося обшуками, затриманнями та арештами силами спецслужб та внутрішніх органів. Визначено, що посилення наступу на громадянське суспільство білоруського авторитарного режиму відбулося під час та після президентської кампанії 2020 року, яка супроводжувалася масовими протестами й затриманнями активістів. Здобувши черговий (шостий) президентський термін за рахунок масових фальсифікацій О. Лукашенко санкціонував репресивний наступ на права й свободи правозахисних, благодійних, екологічних, просвітницьких та релігійних організацій, котрі позбавлялися державної реєстрації, а їх лідери піддавалися арештам.